СТЕНОГРАМА
​засідання Комітету з питань організації державної влади,
місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування   

14 липня 2023 року
​
                   Веде засідання голова комітету ШУЛЯК О.О. 

 ГОЛОВУЮЧА. Шановні друзі, реєструємося, не витрачаємо час.  Лозинський  не зареєстрований.  
Колеги,  ще  раз  всіх  вітаю.  У  нас  сьогодні  є  іменинник,  Іванов Володимир Ілліч,  який  не  присутній  на  засіданні  комітету,  але  все  одно  ми  його  поздоровляємо.  Найкращі  вітання,  здоров'я  і  перемог.  (Оплески) Немає,  але  все  одно  поздоровляємо.  
Також  сьогодні  Верховна  Рада  проголосувала  за  припинення  повноважень  народного  депутата  Тетяни  Михайлівни  Плачкової.  І    сьогодні  мінус  один  у  нас  член  нашого  комітету.  Тому  продовжуємо  наше  сьогоднішнє  засідання.  Нагадую, що в цілях безпеки...
 ​
 ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ.  (Без мікрофону) Пане голово, і давайте привітаємо …… з його виступом… (Оплески)  
Але,  шановні  колеги, …. (не чути). Я  вважаю,  що  не  важливо,  чи  виступав (нерозбірливо),  щоб  прийняти  рішення.  І  це  рішення …..
 ​
 ГОЛОВУЮЧА. 7029, Андрію, важливий законопроект твого  підкомітету і комітету в цілому, тому також тебе  вітаємо.  

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Дякую. 

ГОЛОВУЮЧА. Колеги, нагадую,  що  в  цілях  безпеки  прямої  трансляції  на  ютуб-каналі  комітету  не  буде.  У  разі  технічної  можливості  засідання  буде  записано  і  викладено  на  сайт  комітету  згодом.  Склад  нашого  комітету  25  народних  депутатів.  У  відповідності  до  статті  44  Закону  України  "Про  комітети"  засідання  комітету  є  повноважним,  якщо  на  ньому  присутні  більше  половини  від  затвердженого  Верховною  Радою  України  складу  його  членів.  Кворум  має  бути  13.  І  на  засіданні  в  нас  зараз  присутні  14  народних  депутатів.  Засідання  комітету  є  повноважним,  розпочинаємо  засідання.  (Шум у залі)
Оскільки  на  засіданні  відсутній  секретар  комітету,  нам  треба  визначити секретаря  сьогоднішнього  засідання. Пропоную  визначити  народного  депутата  пана  Олега  Дунду.  Підтримується,  колеги?  Немає  зауважень?  Аплодуємо.  Секретар  сьогоднішнього  засідання  Олег  Дунда.  Пана  Максима  Саврасова  вітаємо  і  зараз  на  засіданні  присутні​   15  членів  нашого  комітету.  
Колеги,  чи  є  пропозиції  до  порядку  денного?  Тепер  можна, пане  Вячеслав.

РУБЛЬОВ В.В. Шановні  колеги!  Олег,  я  розумію,  ви  секретар,  дайте  я  виступлю,  а  потім  вже  ви  будете  виступати.  22  червня  2023  року  комітетом  було  прийнято  рішення  про  делегування  представників  нашого  комітету  до  складу  Комісії  для  оцінки  внесення  територій  до  функціональних  типів.  Пропоную  до  розділу  "Організаційні  питання"  додати  питання  про  внесення  змін  до  вказаного  рішення  комітету  та  включити  до  складу  Комісії  для  оцінки  і  віднесення  територій  до  функціональних  типів  моєї  кандидатури.  Колеги,  прошу  підтримати  включення  даного  питання  до  порядку  денного  нашого  засідання.  Дякую.  

ГОЛОВУЮЧА. Колеги,  чи  в  когось  є  ще  пропозиції  до  порядку  денного? Якщо  немає,  залишаємо  три  питання: пропозиція  Рубльова,  вчорашня  пропозиція  стосовно  інформації  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  і  третій  пункт  "Різне".  Пропоную  прийняти  за  основу і в цілому з урахуванням  всіх  пропозицій.  Прошу  підтримати  і  проголосувати. 
За  - 16,  колеги,  рішення  прийнято.  
До  нас  до  засідання  доєднався  ще  пан  Андрій  Клочко,  тому  16  членів  проголосувало  за  порядок  денний.  
Переходимо  до  розгляду  питання  порядку  денного  про  внесення  зміни  до  рішення  комітету  про  делегування  представників  нашого  комітету  до  складу  Комісії  для  оцінки  і  віднесення  територій  до  функціональних  типів  та  включення  до  її  складу  кандидатури  народного  депутата  України  Вячеслава  Рубльова.  
Колеги,  пропонується  включити  до  складу  Комісію  кандидатуру  пана  Рубльова - голову  підкомітету,  до  предмету  віддання  якого  належать  засади  регіональної  політики,  державна  політика  у  сфері  з відновлення  інфраструктури,  окрім  транспортної,  що  постраждала  внаслідок  збройної  агресії  проти  України,  державна  політика  у  сфері  з відновлення  регіонів  і  територій,  що  постраждали  внаслідок  збройної  агресії  проти  України.  Це  кандидатура  пана  Вячеслава  Рубльова.  
Пропонується  внести  зміни  до  пункту  1  рішення  комітету  від  22  червня  2023  року,  доповнивши  його  новим  абзацом  10  такого  змісту: "Рубльова  Вячеслава  Володимировича,  народного  депутата  України,  голову  підкомітету  з  питань  регіональної  політики  та  місцевих  бюджетів".  У  зв'язку  з  цим  абзац  10  вважати  абзацом  11.  
Скерувати  копію  цього  рішення  комітету  до  Міністерства  розвитку  громад,  територій  та  інфраструктури  України  і  контроль  за  виконанням  даного  рішення  покласти  на  секретаря  комітету  пана  Олега  Дунду. Правильно?  Правильно. Ви  сьогодні  займаєтесь,  серйозна,  відповідальна  місія  у  вас,  пане  Олег.  Переходимо до  голосування.  Прошу  підтримати  і  проголосувати.  
 За  - 16, рішення  прийнято.  
Наступне питання порядку денного: про інформацію  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  щодо  виконання  положень  Закону  України  від  21  березня  2023  року  №3005  "Про  засудження  та  заборону  пропаганди  російської  імперської  політики  в  Україні  і  деколонізацію  топонімії".  
  Колеги,  Верховною  Радою  України  21  березня  2023  року  було  прийнято  Закон  №3005  і  пунктом  11  статті  8  "Прикінцеві  та  перехідні  положення"  вказаного  закону  Національної  комісії  зі стандартів  державної  мови  було  надано  доручення  протягом  двох  місяців  з  дня  опублікування  цього  закону  оприлюднити  на  своєму  офіційному  вебсайті  перелік  сіл,  селищ,  міст,  назви  яких  не  відповідають  стандартам  державної  мови,  та  рекомендації  щодо  проведення  назв  таких  сіл,  селищ,  міст  у  відповідність  із  стандартами  державної  мови.  
Я  прошу  до  слова  голову  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  пана  Володимира  Володимировича  Мозгунова.  Прошу  сповістити  вас  про  стан  виконання  вказаного  доручення. Будь  ласка,  до  нас  за  трибуну. Регламент  до  п'яти  хвилин.  Будь  ласка.  
 ​
МОЗГУНОВ В.В. Добрий  день,  шановні  пані  і  панове,  народні  депутати  України.  Я  постараюся  коротко  поінформувати  про  те,  яким  чином  формувалися  рішення  комісії,  про  які  зараз  дуже  багато  говорять  в  Україні,  громадськість  обговорює. 
 Майже  відразу  після  оприлюднення  закону  комісія  скерувала  листи  до  закладів  вищої  освіти  і  академічних  наукових  установ  з  пропозицією  увійти  до  складу  робочої  групи,  яка  повинна  була  опрацьовувати  назви  сіл,  селищ  та  міст  відповідно  до  пункту  11  статті  8  закону.  Ми  скерували  до  81  університету,  двох  академічних  інститутів). Відповідь  і  згоду  взяти  участь,  долучитися  до  цієї  роботи  ми  отримали  від  19  університетів  України,  які  за  участь  їхніх  представників  дуже  вдячні.  
Далі. До  складу  робочої  групи  увійшов  один член-кореспондент  Національної  академії  наук  України,  сім  докторів  наук,  з-поміж  них  була  завідувачка і  є  завідувачка  кафедри  української  мови  Львівського  національного  університету,  пані  професор  Зоряна  Купчинська,  яка  є  одним  із  провідних  фахівців  в  галузі  історичної  топонімії.  
Ми  опрацьовували  спочатку  в  межах  робочої  групи  методологію  вивчення  назв  сіл,  селищ  та  міст,  і  було  визначено,  за  якими  напрямками,  для  того  щоб  дотриматися  не  тільки  букви,  а  й  духу  закону.  Потім  була розподілена робоча група на підгрупи  і  опрацьовували  уже  конкретні  області.  І  загалом  було  опрацьовано  понад  32  тисячі  назв  сіл,  селищ  та  міст.  
За  результатами  цієї  роботи  були  сформульовані  такі  три  групи   рекомендацій  комісії,  оскільки  закон  поставив  перед  нами  завдання  сформулювати  рекомендації. До  першої  групи  входили  назви  тих  населених  пунктів,  де  були  порушені  орфографічні  норми  української  мови. Але  орфографічні  норми  –  це  не  виключні  норми  української  мови.  Ми  взяли  до  уваги лексичні  норми,  ми  взяли  до  уваги  стилістичні  норми  і  взяли  до  уваги  взагалі історичні  процеси  формування  назв  населених  пунктів  в  Україні. 
 Керувалися  також  і  тим,  що  в  законі,  норму  якого  ми  виконували, сформульовано,  що  є  символом  російської  колоніальної  політики,  зокрема,  в  статті  2  цього  закону.  
 Саме  тому  рекомендації  виглядали  таким  чином,  що  перша  група  –  це  назви  населених  пунктів, де були порушені орфографічні  або  граматичні  норми,  і  там  комісія  могла  сформулювати  правильний  варіант  написання.  До  другої  групи  рекомендували, де були  порушені  лексичні  норми  або  містилася  в  назві  чи  міститься  ідеологема,  і  рекомендація  тому  звучала  таким  чином,  що  це  вже  громада  має  вирішити.  Ми  можемо  тільки  зауважити,  що  для  того,  щоб  виконати  Закон  про  деколонізацію,  треба  змінювати  назву.  
І  до  третьої  групи  у  нас  увійшли  назви  населених  пунктів​там,  де  ми  не  могли,  користуючись  тими  джерелами,  якими  ми  користувалися,  встановити  інколи  етимологію  або  причини  походження  тієї  чи  іншої  назви.  Зокрема,  через  те  ми  окремо  зверталися  до  керівників  регіонів  України  про  те,  що  є  такі  назви,  які  можуть  бути  сумнівними,  і  через  те  просили  звернутися  до  громад,  щоб  громада  подивилася  на  історію  власного  населеного  пункту.  
Після  того,  як  рішення коміcії були оприлюднені, це викликало  резонанс. До  комісії  звернувся  Уповноважений із захисту  державної  мови,  звернувся  також  Міністр  освіти  і  науки  України.  Були  звернення  також  народного  депутата  України  Віталія  Безгіна з  цього  приводу. Комісія  опрацювала.  Ми  ще  раз  подивилися  на  ці  рішення,  їх  два:  230-е,  яке  стосувалося  24  областей  України,  і  окремо  231-ше,  там,  де  йшлося  про  назви  населених  пунктів  Автономної  Республіки  Крим.  
Ну і зважаючи  на  бурхливу  реакцію,  було  ухвалене  ще  одне  рішення,  236-е, в якому  ми ті  рекомендації, які  подавали  в  попередньому  рішенні,  ми  їх  вилучили, залишивши  тільки  ті  назви  населених  пунктів,  які однозначно містять помилки або можемо говорити про їхнє  походження.  Хоча  вже  в  цей  період,  після  ухвалення  цих  рішень, ми отримали  кілька  звернень  від  територіальних  громад.  Зокрема,  вчора  надійшло  одне  таке  звернення,  в  якому  громада  дає  нам  підтвердження, чому назва села  є  Козари  і  яка  історія  цього  походження.  І ми  надзвичайно  вдячні  громаді  за  те,  що  вони  до  цього  долучилися.  
 Не  можна  не  сказати,  тому  що  найбільш  бурхлива  реакція  була  щодо  назви  міста  Запоріжжя,  яке  ми  внесли  до  цієї  третьої  групи,  де  рекомендували  власне  громаді  визначитися,  як  бути  із  власною  назвою.   Під час роботи робочої групи до комісії надійшло кілька звернень  істориків,  які​наполягали  на  тому,  що  комісія  повинна  включити  назву  міста  Запоріжжя до своїх переліків у зв`язку із тим, що історично  характеризується  місце  за  Дніпровськими  порогами,  Січ  є  Запорозька,  і  через  те  коректно  для  того,  щоб  відбити  історію  українського  народу,  говорити  - Запорожжя.  
Ми  проводили  кілька  консультацій  із  членами  робочої  групи,  з  іншими  філологами. З  позиції  норм  сучасної  української  мови  правильно  було б говорити Запорожжя, оскільки там не діє правило закритого  складу,  де  "о"  може  переходити  в  "і".  Натомість  перехід  "о"  в  "і"  може  бути  і  він  властивий  для  української  мови.  Тобто  ми  зупинилися  на  тому,  що  і  слово  "Запоріжжя"  як  лексична  одиниця,  і  слово  "Запорожжя"  мають  право  бути  в  українській  мові. Але  з  якою  назвою,  так  би  мовити,  далі  жити  мешканцям  цього  міста? І  оскільки  є  така  думка,  проігнорувати  таку позицію істориків і філологів, які стали висловлюватися за те, що мало б    бути  Запорожжя і  що  варіант "Запоріжжя"  був  насправді  вже  в  період  радянської України і це могло б якось принижувати історію Запорозького  козацтва, саме такими міркуваннями ми керувалися, коли внесли назву міста  Запоріжжя  до  цієї  третьої  підгрупи,  для  того  щоб  громада  обговорила  це  питання.  
Відомо  мені...  Ще одну хвилину, вибачте. Відомо мені, що  в  самому  місті Запоріжжі вже навіть проводилося опитування в одному із  месенджерів, де була вивчена думка мешканців міста. Вважаю дійсно  провальною  і  помилкою, великою помилкою комісії те,  що  ми,  на  жаль,  не змогли організувати належного інформаційного супроводу виконання  цього закону. Саме через те мешканці України  і зокрема і міста  Запоріжжя,  сприйняли  таку  рекомендацію  комісії  як  рекомендацію  повернутися  до  іншої  назви, яка була до  того,  як  місто  Запоріжжя стало Запоріжжям. Саме  тому  були  такі  інтерпретації.  На  жаль,  мушу  це  визнати,  дійсно.  
Дякую.  
 ​
 ГОЛОВУЮЧА. Дякую. 
Будь  ласка,  я  прошу  до  слова  голову  підкомітету  пана  Віталія  Безгіна.  
 ​
 БЕЗГІН В.Ю. Дякую за доповідь. Дивіться, про Запоріжжя  ви  дійсно  пояснили якось, але давайте конкретизуємо. Законом  на  вас  покладена  ця  функція,  я маю на  увазі  на  комісію. Власне,  питання  різнотлумачення  і  несприйняття суспільством,  і резонанс  навколо  Запоріжжя,  і  безлічі  інших  населених  пунктів,  воно  ж  виникло  не  просто  так,  а  в  тому числі  через  те, що документи, які були оприлюднені комісією, в блоці рекомендацій,  які  є обов'язковими з точки  зору  закону,  містилося  "перейменувати". Тобто  все. Тобто там не було нічого про Запоріжжя, наприклад,  як  і  по  більшості,  приблизно  по  80 відсотків, населених пунктів. 
Відповідно логічне  питання:  чи вважаєте ви, що таке виконання рекомендації, доручення в силу закону  було задовільним і чи така робота, вона не призводить фактично до  делегітимізації процесу дерусифікації назв в очах українського суспільства?  
Дякую. 

МОЗГУНОВ В.В. Дякую. 
Шановні народні депутати, закон сформулював завдання для комісії сформулювати і оприлюднити рекомендації. Комісія не сприймала це як те, що рішення буде імперативом, який зобов'яже провести таке перейменування. Ми керувалися тим, що для того щоб витримати не тільки букву, а й дух закону, для того щоб провести деколонізацію, ми висловили такі рекомендації. Яким чином це реалізувати, перейменовувати або не перейменовувати, переконаний, що це прерогатива і це права і громади, і місцевого самоврядування, і Верховної Ради України. 
Ми готові були, розуміли, що далі відповідно до закону іде наступний етап, коли будуть обговорюватися, і ми готові були продовжувати і зараз готові продовжувати цю роботу для проведення уже спільних консультацій з Українським інститутом національної пам'яті, з Академією  наук  України. На  жаль,  ні  Інститут  української  мови,  ні  Інститут  мовознавства  імені  Потебні Академії  наук  не  долучився  на  етапі  роботи  робочої  групи,  яка  працювала  над  власними  назвами.  
 
 ГОЛОВУЮЧА. Будь ласка, пане Романе. 
 
 ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Доброго  дня.  Роман  Лозинський.  У  мене  три  запитання і потім я свою думку висловлю. Я би попросив,  якщо б я задавав  одне питання, була відповідь і далі продовжив і до наступних перейшов. Я  хочу ще раз почути від вас, яке завдання вам як комісії поставив  законодавець щодо перейменування населених пунктів, тому що в попередній вашій доповіді я почув три різні варіанти. Я хочу ще раз  сформулювати,  що  ми  визначилися  всі  в  одному  руслі. 

МОЗГУНОВ В.В. Пункт  11  статті  8  говорить, що комісія  протягом  двох місяців з моменту оприлюднення закону повинна оприлюднити  перелік  назв сіл, селищ та міст України, які не відповідають стандартам державної  мови, а також оприлюднити рекомендації щодо приведення  таких  назв  до  стандартів державної мови. 

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Щойно відповідь прозвучала абсолютно  правильно, але якщо подивитися на ті події, які відбулись, на  жаль, щодо  перейменувань, щодо того,  що ви називали духом  закону,  ви  посилалися  на  ідеологеми,  ви  посилалися  на  історичний  фактор,  ви  посилалися  на  речі, які не є в межах повноваження комісії. І тут  (чому  я  задаю  це  питання) ви  начебто зробили  більше, ніж  на  вас  покладено, проявляли  ініціативу,  і  це  не  може  викликати  автоматично  якихось  негативних  суджень, думок  чи  позицій, але у нас настільки складно формується  політика  деколонізації,  політика  повернення  до  українського  і  в  назвах,  і  в  змістах,  що  будь-яка  позиція,  яка  може  дискредитувати,  вона  грає  в  мінус. 
І те, що зараз ми бачимо, і це моє друге  питання, коли  ви  вийшли  за  межі  своїх  компетенцій  не  лише  щодо  стандартів  державної  мови,  а  й  щодо історичної  функції, ми побачили висновки щодо близько 75 відсотків  населених  пунктів.  І  ви  як  єдиний  орган який має експертизу у сфері  стандартів державної мови, у вас, здається, сім членів комісії, які мають  статус  кандидата  філологічних  наук, і  ви  єдиний  орган,  єдина  інституція  в  країні, яка має таку експертизу.​
  І  ваші  висновки,  ви  говорили  про  дискрецію  парламенту чи  громад, ваші висновки є обов'язковими при ухваленні рішення  Верховною  Радою. Рішення за Верховною Радою, але  ваші  висновки є обов'язкові  для  розгляду.  І  це  не  просто,  на  що  можна  звернути  увагу,  а  що  не  можна.  І у мене питання у зв'язку  з  цим: чому по більшості  населених  пунктів  ваші висновки –  це перекладання відповідальності на місцеві  ради?  Чому,  якщо в місцевих радах немає цієї експертизи, а у вас є кандидати  філологічних наук і ви єдина інституція, висновки звучать, я зацитую,  "запропонувати  нову  назву в установленому законодавством  порядку".  От  як, наприклад, військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецька може  запропонувати  назву,  якщо  там  немає  відповідної  експертизи, якщо там  є люди з думками, але немає експертів, кандидатів конкретно в сфері  державної  мови,  стандартів  державної  мови?  Чому?  І  чи  не  здається  вам оце перекладання відповідальності просто халатним підходом до  виконання закону,  який чітко визначив відповідальність? 

МОЗГУНОВ В.В. Дякую, пане Романе, за питання. Насправді  це  дуже  болюче  питання.  Я  з  вами  абсолютно  погоджуюся,  що  виконання  норм  цього закону насамперед відкрило велику проблему,  яка  протягом  більше  30 років не розв'язувалася.  Дуже  часто  говорили, що  не  на  часі  саме  ідеї  деколонізації  і  декомунізації.  Ми  говорили  про  те,  що  спроби  вже  були  в 2016 році, але вони не були до кінця реалізовані. І філологічна  громадськість, зокрема  україністи,  надзвичайно  позитивно  сприйняли  історики ухвалення  такого закону  українським  парламентом.  Але  там,  де  ми  формулювали  саме  так,  ми  не  могли…  Там  містилися,  в  цій  другій  групі, в такому вигляді назви населених пунктів, коли замінити, скажімо,  ішлося  не  про  виправлення  орфограм  або  граматичних  якихось  форм.  Для того щоб реалізувати саму ідею деколонізації, дійсно треба тоді  змінювати  назву.  Комісія  розраховувала  над  тим  і,  мабуть,  саме  в  цьому  теж  полягала  помилка,  що  після  того,  як  ми  виявимо,  як  філологи коло цих проблем, далі буде наступний  етап,  де ​ми можемо  співпрацювати з Українським інститутом національної пам'яті, з  парламентом,  з  місцевими  громадами.  
Зрештою,  зараз  ми  з  громадами  уже  цю  роботу  почали  проводити,  до  нас  пишуть  громади  звернення,  і  ми  готуємо  їм  відповіді. Про одне  із  таких звернень, я зауважив. З  іншого  боку,  у  нас  є  теж  уже такі  звернення,  шановні  народні  депутати,  де  помилка  була теж допущена. Ми  в переліку назв населених пунктів Сумської  області  пропустили  назву  села  Московський  Бобрик. Громада до нас звернулася, звинувачуючи нас в  тому,  що  ми  не  включили  до  цього  переліку,  а  вони  хочуть  перейменуватися.  Навіть  було,  знаєте,  в  цьому листі таке  звинувачення,  що  нам  інші  громади,  які  потребують  перейменування,  працівникам  апарату  платили  гроші  за  це.  Я  взяв  це  звернення,  не  знаю,  чи  варто  його  зачитувати,  але таке є. Ми теж цим  були  здивовані. Саме через те, що такі  діаметрально  протилежні  погляди  щодо  наших  рішень,  воно  засвідчило  той  факт,  що  ми належним чином не організували інформаційну кампанію і не провели протягом цих двох місяців ще додаткових  консультацій.  
Зараз ми бачимо, що це потрібно було зробити.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Насправді, відповіли ви довго,  багато  і  обширно,  але чи не вважається це халатним підходом  до  виконання  закону,  відповідь  я  не  почув.  Питання  було  не  маніпулятивне,  питання  було  дуже  чітке,  тому  що  закон  дає  чіткі  межі  відповідальності,  за  які  ви  відповідаєте,  а  далі  звернення  громад,  їхні  історичні  чи  ідеологічні  аспекти - сфера  повноважень Українського інституту національної  пам'яті. Ви можете  взаємодіяти  з  ними,  ви  можете  працювати  разом  з  ними,  але  від  вашої  комісії висновків в межах цих питань бути  не  може,  тому  що  потім  виходить  борщ,  солянка  і  розсіл  разом  змішані,  тому  що  ви  маєте  давати  висновки  виключно  в  контексті  стандартів  державної  мови. Там з'являється ідеологічний фактор,  історичний  фактор. 
В результаті  виходить  перекладання відповідальності на громади і в результаті  єдина  інституція,  на яку покладено цю  функцію  в  державі,  єдина  інституція,  рішення  якої  є  обов'язкові  для  розгляду  при  прийнятті  рішень  Верховної  Ради,  каже: "Будь  ласка,  запропонуйте  нову  назву  в  установленому  законодавством  порядку,  це  наша  пропозиція". ​Тобто це насправді абсолютно невідповідально  як  з  точки  зору  інституції.  Я  не  говорю  зараз  про  індивідуальні  фактори.  Комісія  –  колегіальний  орган.  Там  є  голова,  але  є  члени.  І  в  мене  наступне  питання  з  цим  пов'язано.  
Скажіть,  будь  ласка,  ви  пояснили  нам  позицію  по  Запоріжжю.  А  чи  не  вважаєте  ви,  що  це  могла  бути  провокація  з  боку  комісії, окремих  членів,  людей,  які  впливали  на  цих  членів.  Тому  що,  я  хочу  ще  раз  наголосити,  висновки  комісії  –  це  не  є  просто  папірець,  який  поклали  на  стіл,  глянули,  не  глянули, це обов'язкові для розгляду  пропозиції.  І  тут  не  можна  підходити:  а  до  нас  підійшли,  а  до  нас  звернулись,  а  ми  додали,  а  ми  забрали.  Тобто  це  так  не  ставиться  в  контексті  інституції.  Чи  не  вважаєте  ви  провокацією,  що  по  факту  це  рішення  змусило  сотні  місцевих  рад  далі  виправдовуватися  щодо  назв,  які,  очевидно,  відповідають  нормам  української  мови?  
 ​
МОЗГУНОВ В.В.  Дякую,  пане  Романе.  Що  стосується  конкретного  слова,  назви  "Запоріжжя". У нас були ці звернення, ми з ними  ознайомилися, звернення від істориків. Ми ознайомилися з цими  зверненнями  під  час  роботи  робочої  групи,  учасників  робочої  групи, це  були  викладачі,  ще  раз  повторюю,  із 19  закладів  вищої  освіти  України.  А думки розбігалися щодо конкретної  цієї  назви. Одні з них теж сказали,  що вони підтримують як філологи, дійсно, має бути Запорожжя, там  відкритий  склад.  Інші  сказали,  що  тут  треба  брати  до  уваги  історію  самої  лексеми,  як  довго  вона  функціонує.  Саме  через  те  ми  відносили  це  до  третьої  групи.  
Натомість  ті  назви  населених  пунктів,  які  в  230-му  рішенні  були  віднесені  до  другої  групи,  туди  були  віднесені, власне, ті назви, які  містять суто ідеологічні значення і які таким чином пропагують  російську  імперську  політику  на  території  України.  Якщо  говорити  про  те,  що  комісія  мала  надати  рекомендації  щодо  приведення,  таке  формулювання  могло  б  означати… Знову-таки  чіткі  рекомендації,  як  було  зазначено  щодо  зауважень  комісії,  вони  могли  стосуватися  тільки  орфографічних  або  граматичних  норм.  Що  стосується  норм  лексичних  і  стилістичних,  комісія  не  могла  надавати  будь-яких  рекомендацій  в цьому випадку, крім того, що​ми зробили. Тобто  розглянути  питання  щодо  доречності  взагалі  такої  назви.  Тому  що  зробити  просто  переклад з калькованої російської  назви українською мовою, це було б непрофесійно.  Робоча  група  таких би   варіантів  не  підтримала і члени комісії, як філологи, теж би за такі  пропозиції  не  могли  б  проголосувати.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Тобто  провокації  з  метою  дискредитації  комісії  кимось  із  членів  ви  не  вбачаєте  в  цьому  процесі?  
 ​
МОЗГУНОВ В.В. Ні, я не думаю, що це була провокація. Зрештою,  це  було колегіальне  рішення  і  воно  було  зважене. І ми консультувалися  з  цього приводу окремо,  ще  раз  повторюю,  із  членами  робочої  групи.  
 ​
 ГОЛОВУЮЧА. Будь  ласка,  колего,  у  вас  там  рука  піднята.  
 ​
 ВИННИЦЬКИЙ М. Шановна  Олено  Олексіївно,  дуже  дякую.  Мене  звати  Михайло  Винницький,  я  заступник  міністра  освіти і науки України.  Як ви знаєте, шановні народні депутати, Національна комісія є центральним  органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність якого  спрямовується  та  координується  Кабінетом  Міністрів  саме  через  міністра  освіти.  І  тому  я  сьогодні  з  вами. 
Я  хочу  вам  звернути  увагу,  шановні  народні  депутати,  що  Законом про заборону пропаганди  російської імперської політики  в  Україні  було  надано  дуже  чітке  завдання  Національній комісії,  а  саме  визначити  актуальний  перелік  сіл,  селищ,  міст,  назви,  яких  не  відповідають  стандартам  державної  мови.  Я  звертаю  увагу  на  Закон  про  забезпечення  функціонування  української  мови  як  державної,  стаття  43,  пункт  1: "Опрацювання  та  утвердження  стандартів  української  мови  як  державної  здійснює  Національна  комісія  із стандартів державної мови". У мене,  можливо, риторичне питання до пана Мозгунова. Закон  був  прийнятий  вже  4  роки  тому. Де стандарти?  Де  утверджені  стандарти?  Вибачте,  але  вам  поставлено завдання представити народним депутатам і Верховній Раді  актуальний  перелік  сіл,  селищ,  назв,  міст,  назви,  яких  не  відповідають  стандартам.  А  стандарту  утвердженого  як  такого  немає.  Відповідно,  виникає запитання: а до чого ви порівнювали назви сіл, селищ і міст?  

ГОЛОВУЮЧА. Будь ласка.

МОЗГУНОВ В.В. Дякую,  шановний  пане  Михайле,  за  це  запитання.  Комісія​- дійсно молодий орган державної влади. Ми  були  утворені  в  2019  році, запустили свою роботу в 2020 році. Першочерговим своїм завданням  з  моменту створення комісія вважала реалізацію норми Закону про  забезпечення  функціонування  української  мови  як  державної,  який  зобов'язував  комісію з  16 липня 2021 року запустити в дію іспит на рівень  володіння державною мовою для осіб, від яких закон вимагає підтвердити  цей  рівень  володіння. Ми умовно його називаємо "Для  посадовців України  і  також  для  осіб,  які  хочуть набути  українське громадянство".  
Комісія в період підготовки зробила величезну роботу, починаючи  від  опрацювання  комп'ютерної  системи,  на  базі  якої  проводиться  цей  іспит,  і закінчуючи створенням бази  тестових  завдань, яку на сьогоднішній  день  комісія  використовує  під  час  організації і проведення  іспитів. Крім  того,  в апараті комісії затверджена гранична чисельність у 20 осіб апарату  комісії.  20  осіб  мають забезпечувати  діяльність  комісії  як  центрального  органу  виконавчої  влади.  Там мають  бути  і  бухгалтери,  і  юристи,  і  багато кого.  В  апараті  комісії  на  сьогоднішній  день  немає  жодного  спеціаліста  з  філологічною освітою, для того щоб інші завдання можна було  систематично  виконувати.  
 ​
Що стосується  вашого,  пане  Михайле,  конкретнішого  питання  щодо  стандартів. Стандарти  державної  мови  були  і  до  появи  комісії  у  вигляді  того самого правопису,  який  був  схвалений відповідною постановою  уряду  в 2019 році. І вони опрацьовувалися в тому чи іншому  вигляді  академічними  інституціями.  Коли  комісія  працювала  над  реалізацією норми  закону,  про  які  ми  зараз  говоримо, ми використовували  академічні словники, які  були  в нашому розпорядженні. Це робили і члени комісії, і науковці, які  входили  до складу робочої групи. 
В  подальшій  своїй  діяльності  комісія  уже  підготувала  проект,  ми  виконуємо доручення  міністра  освіти  і  науки  України,  яке  надійшло  листом  з  вашим  підписом,  пане  Михайле,  щодо  опрацювання  стандартів, готовий  проект постанови  уряду, порядок  напрацювання  і  затвердження  стандартів  державної  мови. Ми у  визначені дорученням  міністра  терміни  виконаємо це доручення,  надамо  на  погодження.  
 ​
 ГОЛОВУЮЧА. Перший  Безгін,  будь  ласка, а потім  Гузь,  пан  Михайло  Вінницький  і  Рубльов.  
 ​
 БЕЗГІН  В. Дякую. В  принципі,  зрозуміло,  стан  роботи  комісії  мені  зрозумілий, але у мене буде уточнююче питання  насправді  до  Міністерства  освіти як міністерства, яке координує. 
З  виступу  пана  заступника  міністра  стало  зрозуміло,  що  МОН  не  задовольняє,  як  працює  комісія, якщо  я  правильно  зробив  висновок. В  той  же  час, Закон  про  мову,  скажімо  так,  має  кілька  причин,  щоб  щось  змінити. Я маю на увазі там смерть, подібні  речі, тобто  по  суті  МОН  не  має ніякого кадрового впливу.  А  в  мене  питання: чому тоді  МОН,  розуміючи  таку  проблему,  жодного  разу  не  ініціював  через  уряд  або  не  звертався  до  народних  депутатів  щодо  корекції  хоча  б  однієї  норми  Закону  про  мову  в  контексті  частини  функціонування  цієї  комісії.  
Дякую.  

ГОЛОВУЮЧА. Пане Михайле, будь ласка. 

ВИННИЦЬКИЙ М. Я  можу  відповісти.  Якраз  із  приходом  нового  керівництва Міністерства  освіти,  якраз  і  підготувалися  такі  звернення.  На  сьогоднішній день вони розглядаються  на  гуманітарному  комітеті.  А  в  рамках контрольної функцій парламенту ми  насправді  просимо  втрутитися  в  цей  процес  народних  депутатів, бо,  як  ви  самі  сказали,  склад  комісії  і  робота цього складу комісії Міністерство не задовольняє.  І  в  нас  є  питання  стосовно  того,  як  би  цю  роботу  покращити.  Ще  раз  повторюю,  основна  проблема  є  не  виконання  43  статті  1  пункту,  про  те,  що  має  бути  утверджений  стандарт.  А  пізніше  від  стандарту  можна  вже  говорити  про  те,  що  є  актуальний  перелік  сіл,  селищ  і  т .д.,  який  відповідає  чи  не  відповідає  стандарту.  

ГОЛОВУЮЧА. Пан Ігор, будь ласка. 

ГУЗЬ І.В. Пане  Володимире, ви знаєте, от я  послухав  вашу  доповідь,  відповіді на питання  і  так далі. У  мене  є  суб'єктивна  думка. Я  на  вашому  місті написав би заяву на звільнення. Чесно. Чому? Тому що ваші  відповіді… От Роман дуже правильно сказав. Розумієте, дуже важко  приймався Закон  про  декомунізацію  і  так  далі.  Є  багато  супротивників. Ви, напевно, знаєте, бо я депутат другого скликання,  як  перейменовувалось  в свій  час  там Дніпро,  Кіровоград, дуже з величезними  боями. Як це  робиться  власне  зараз,  наприклад,  там  де  відбуваються  процеси?  Я  як  ініціатор повернення  назви  місту Володимиру княжому, з Володимир-Волинського,  здається,  що  тут  такого,  теж  які  проблеми?  І  на  вас  була  величезна  відповідальність.  І  погодьтеся,  що  фактично  в  інформаційному  просторі  для  суспільства  ви  вийшли  на  авансцену  з  цим  рішенням.  Слухайте, можна було сюди  прийти  перед  тим, можна  було  переговорити  з  тими стейкхолдерами, людьми,  які  знають,  розуміють і  так  далі, для  того  щоб  пропрацювати  цю  історію,  бо  вона  дуже  складна  матерія.  І  сьогодні  ви  дали  всім  супротивникам  повернення  до  українськості  у вашій компетенції, у компетенції Інституту національної пам'яті, нашій   компетенції, тому що ми затверджуємо питання повернення  історичних  назв  або  перейменування  і  так  далі,  контраргументи,  якими  сьогодні  будуть  користуватися  дуже  багато  чинників.  В  тому  числі  питання  пана  Винницького:  чому  нема  стандартів  затверджених?  Ми  починаємо  там,  там,  там.  
Ну, чесно, те, що треба, на мою точку зору, сьогодні і нам  підключитися,  Віталію,  до  цього  питання,  що  розглядає  гуманітарний  комітет,  внесення  змін,  щоб  ми  могли, Кабмін, там, міністерство  і  так  далі  швидко  змінювати  цю  ситуацію  в  кадровому  плані  і  так  далі.  Але  на  мою  точку  зору,  з  вашої  позиції,  неприйнятно  залишатися  на  цій  посаді,  це  моя  точка  зору,  тому  що,  ще  раз  підсумую, це дуже  глобальне  рішення,  розумієте? Яке мало би навпаки аргументувати всім  прихильникам цієї ситуації, тому що в  нас  сьогодні,  вибачте,  новий  фронт  відкривається.  Якщо  ми  бачимо  Южноукраїнськ,  Вознесенськ,  Южний – оце все, все, все,  і  сьогодні  ми  бачимо  дійсно  диверсійну таку от  ситуацію, а ви розводите руками: ну, ми не знали, ми не бачимо,  все  інше, на мою точку  зору,  це  неприпустимо,  особливо  в  той  час,  який  сьогодні  в  нас є. Якби це стосувалося, знаєте, трьох сіл  і  ваша  робота,  ваша  робота  титанічна  мала  би  бути  стосовно  сотень  і  сотень  назв,  ви  накрутили,  перекрутили,  це  абсолютно  безвідповідально  в  точки  зору  службовця,  ну  і в  принципі  людини,  яка,  напевно, мала би на такій посаді бути  патріотом.  Це  моя  суб'єктивна  точка  зору,  але  я  мушу  її  висловити.  
Дякую. ​

ГОЛОВУЮЧА. Дякую, пане Ігорю.
Пан Михайло, чи ви вже говорили? Будь ласка, пан  Вячеслав  Рубльов  і  потім  Мирончук  Олександр.  
 ​
 РУБЛЬОВ В. Ви знаєте, я вас тут слухаю і, чесно скажу, диву  дивуюсь. Чотири роки ви кажете, що у вас нема  фахівців,  які  б  займалися  мовним  питанням. У мене  тільки  одне  тоді  питання:  а  що  ви  там  робили  ці  чотири  роки?  От реально. Я  розумію,  але  тим  не  менше.  Кожен  щось  від себе робив. Відповідно, 20 чоловік працює, чимось же займається.  Міністерство каже,  що  стандарти  ті,  які  повинні  були  бути підготовлені,  не  підготовлені. 
Дивіться, на сьогодні  ваші  відповіді, я думаю, нікого з  колег  в  цьому  комітеті не задовольнили, міністерство  теж. Тому я  підтримую  пана  Ігоря, вам  краще  скласти з себе  ці  повноваження,  щоб  ми  не  голосували  за  вашу профнепридатність.  
Дякую.  
 ​
​ГОЛОВУЮЧА. Будь ласка, пане Мирончук Олександр. 

МИРОНЧУК О. Дякую.  
​Шановна Олено Олексіївно,  шановні  народні  депутати.  Мирончук  Олександр, заступник голови  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови. В контексті  нашої дискусії хотів би звернути увагу на те, що комісія  як центральний орган виконавчої влади зі спеціальним  статусом  відповідно  до  19  статті  Конституції  України  зобов'язана  діяти  у  межах  і  в  спосіб,  визначений Конституцією і законами України. Закон  України  "Про  забезпечення  функціонування  української  мови  як  державної",  відповідно  до  якого і  була  утворена  Національна  комісія  зі  стандартів  державної  мови, одним із завдань і повноважень комісії визначає зберігати та  розвивати  державну  мову  через  встановлення  стандартів  державної  мови.   Отже,  комісія  –  це  повноважний  орган  державної  влади,  який  має  право  встановлювати  стандарти  державної  мови,  визначати,  які  одиниці  мовної  системи  відповідають  стандартам  державної  мови,  а  які  не  відповідають,  порушуючи і руйнуючи її. 
Постає питання:  що  ж  таке  стандарт  державної мови? Сподіваємося,  що  законодавець,  коли  ухвалював  і  Закон  про  мову,  і  Закон  3005/9,  під  стандартами державної мови, розумів  це  поняття  у  двох  значеннях.  
 Перше  значення  поняття  "стандарт  державної  мови" -  широкий,  первинний, це мовна норма, мовне правило, те, без чого не існує українська  мова як система. Те, що українська мова і так має, що сформувалося  історично і дійшло  аж  до  цього  часу.  І  друге  значення  –  похідне.  Поняття "стандарт  державної  мови" -  це  стандарт  державної  мови  як  нормативний  документ​. Нормативний  документ,  у  якому  мають  бути  вміщені  ці  мовні  норми  і  правила . 
І тому стаття  44  Закону  України "Про  забезпечення  функціонування  української  мови  як  державної",  коли  одним  з  повноважень  комісії  визначає напрацьовувати і затверджувати стандарти державної мови,  містить  слово "зокрема",  і  зокрема  до  стандартів  належить  Український  правопис,  стандарти  транскрипції, транслітерації, українська  термінологія. Але слово  "зокрема"  означає, що цей перелік не вичерпний. І якщо  ставити  питання,  що  станом  на  сьогодні  відсутні  стандарти державної мови, тоді  виходить, що і перевіряти написані тексти, виголошені усні промови на  відповідність нормам української мови, якщо немає стандартів, то,  виходить,   немає і помилок. Тобто тут отака правова колізія. 
Далі. В  контексті  роботи  комісії…

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ.  (Не чути) … Я просто перепрошую. Тобто стандарти ……, значить, закон ми не порушували, значить, претензій до нас немає. Правильно я розумію?    

МИРОНЧУК О. Стандарти української мови як мовної  норми,  мовної  системи є. Їх потрібно кодифікувати в нормативні  документи.  
 ​
 ГОЛОВУЮЧА. Завершуйте,  будь  ласка,  говоріть.
 ​
 МИРОНЧУК О. Дякую. Отже, комісія, застосовуючи методи  лінгвістичної науки, розуміючи стандарти державної  мови,  як  мовні  норми,  мовні правила, які функціонують, починаючи  від  фонетичної і  завершуючи  стилістичним рівнем, на рівні лексики, дійшла до тих висновків,  що  певні  слова  можуть  не  відповідати стандартам  української  мови  або  і  одне  із  значень цього слова  може  не  відповідати  стандартам  української  мови.
Де ці рекомендації могли бути дані чітко і однозначно, комісія  запропонувала виправити відповідні варіанти. Наприклад,  назва  населеного  пункту Первомайське.  Якби  комісія запропонувала  переклад  цього  слова  "Першотравневе", значення так само не відповідало б стандартам  державної  мови, тому  що  в  значенні  цього  слова  містилися б  чи  можна  було  б  його зарахувати  або  до  росіянізмів,  або  до  радянізмів,  або  до  інших  груп лексики, які не відповідають стандартам  державної  мови. 
Саме  виходячи з  таких  міркувань,  і​ далі  є  право  і  повноваження  громад  на  місцях визначати, як вони  будуть  називатися, запропонувати  громаді  села  Первомайське  просто  переклад  на  Першотравневе,  ми  теж  не  вважали,  що  це  буде  коректним  і  вирішить  цю  проблему. І от виходячи з того, як закон визначив межі, однак не окреслив  спосіб,  комісія  з використанням своїх дискреційних  повноважень, власне, Володимир  Володимирович  як  голова  комісії  про  це  вже  розповів,  яким  чином  ми  дійшли до такого переліку. 
Дякую  за  увагу.  

ГОЛОВУЮЧА. Дякую. 
Будь  ласка,  пане  Романе.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Я би хотів запропонувати проект рішення, це  вже  не буде питання чи обговорення. Тому, пані  голово,  Олено  Олексіївно,  можливо, запропонуємо  присісти  пану  голові  комісії?

ГОЛОВУЮЧА. Дякуємо вам дуже. 

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Друзі, колеги, в чому трагедія ситуації?  Особливо  останній виступ підкреслив трагедію ситуації. Ми ж не опоненти, комітет  комісії, депутати колегіальному органу. Ми ж теж колегіальний орган,  комітет, теж робимо помилки.  Але трагедія не в помилках, не в точкових  якихось речах, що там із Запоріжжям поплутали, не прокомунікували  якісно.  Трагедія в системних проблемах. Трагедія в тому,  що  у  нас  немає  жодного  чіткого, однозначного процесу роботи комісії, задля  того щоб не  дискредитувати, не давати аргументів опонентам. 
Повірте мені, у Львівській області, в громадах зараз, знести ще  частину пам'ятників чи перейменувати  на  місцевому  рівні,  це війни.  Там,  де  це  начебто  найпростіше  робити.  І  ми,  роблячи  якусь  одну  помилку  і  дискредитуючи  весь  цей  рух,  щодо  перейменувань,  щодо  деколонізації,  декомунізації,  робимо  злочин.  А  коли  ці  помилки  стають  системними,  а  потім  ми  виправдовуємо  їх,  тому  що  там  через  кому  в  законі  слово,  тому  ми  красунчики, ну, вибачте мені,  це  трагедія  і  це  злочин.  Можливо,  злочин  не  юридично,  але  злочин  точно  морально.  
Тому  я  хочу  запропонувати  проект  рішення,  шановні  колеги,  народні депутати, рішення, яке покликане вирішити  проблему.  Не  зробити  інквізицію над членами  комісії, не зробити  якісь  показові  процеси,  а  зробити  все  для  того,  аби  перейменування  і  виконання  норм  законів  для  українізації нашого суспільства відбувалося без таких трагедій.  Я  зачитаю,  пані голово, якщо можна. 

ГОЛОВУЮЧА. Так, будь ласка. 

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. "Зважаючи  на  комплексні  зауваження  до  Національної комісії зі стандартів  державної  мови  щодо  якості  виконання норм закону про засудження  та  заборону  пропаганди  російської  імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії з боку  Міністерства  освіти і науки України,  Міністерства  культури  та  інформаційної  політики  України, Міністерства  цифрової​трансформації  України, Українського  інституту національної пам'яті, Уповноваженого з питань  захисту  державної  мови  та  зауваження  народних  депутатів  України  щодо  інших  порушень  законодавства, визнати роботу Національної комісії зі стандартів  державної  мови в контексті  виконання вимог Закону  України  "Про  засудження  та  заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і  деколонізацію  топонімії  незадовільною. Рекомендувати  Міністру  освіти  і  науки України, який від імені Кабінету Міністрів України  координує  роботу комісії, здійснити комплексну перевірку якості роботи  Національної  комісії  зі стандартів державної мови  та  дотримання  комісією  вимог  законодавства  України, зокрема в контексті депутатського  звернення  Лозинського,  Безгіна,  Чорного  щодо  фактів  підробки  документів,  депутатського  звернення  Ярослава  Юрчишина,  а  також  депутатського  звернення  Лозинського, Васильченко, Піпи  щодо  реагування  на  спроби  рейдерського  захоплення комісії. Рекомендувати членам Національної комісії зі  стандартів  державної  мови  подати  заяви  про  складення  повноважень  членів  комісії  у зв'язку з дискредитацією  авторитету  держави  та  незадовільної  реалізації  вимог Закону  України "Про засудження та заборону  пропаганди  російської  імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії."
Дякую, пані  голово.  

ГОЛОВУЮЧА. Дякую. Міністерство  освіти,  пан  Михайло, як  ви  відноситесь до такого  формулювання  проекту  рішення? 

ВИННИЦЬКИЙ М. Підтримуємо. 

ГОЛОВУЮЧА. Колеги, якщо  вже  всі  висловились,  я  думаю,  що  ми  можемо  поставити  на  голосування дане рішення.

БЕЗГІН В.Ю. У нас тут виникла дискусія. Там були  формулювання стосовно внутрішніх процесів в комісії  з  формулюванням  про  спроби чи щось там на звернення  Піпи  про  рейдерське  захоплення.  Пропозиція  це  прибрати,  оскільки  це  не  стосується  предмету,  який  зараз  обговорювався. Це звернення пані Піпи, хай воно  зверненням і залишається.  Мені здається,  формулювання зайве тут. 
Дякую.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Якщо є  дискусія,  щоб  уникнути  формулювань,  я  пропоную  це  окремий  підпункт,  я  зараз  його  зачитаю  без  врахування  тоді  цього  пункту,  щоб  вдруге  не  перечитувати  проект  рішення.  Можемо  так  зробити?  Якщо  є  дискусія,  немає  питань. Є підтримка  виключити?  Жодних  питань.  Тобто  без  абзацу,  який  було,  без  проблем.   Якщо є дискусія, там, де був абзац  щодо  рекомендувати міністру  освіти,  який від імені Кабінету Міністрів координує роботу комісії, здійснити  комплексну перевірку  якості  роботи  Національної  комісії  із стандартів  державної  мови,  зокрема  в  контексті,  там  перераховані  депутатські  звернення,  тобто  вилучити  без  цього  абзацу  проект  рішення. ​
​
ГОЛОВУЮЧА. Ми залишаємо два депутатські звернення - Лозинського, Безгіна  і  депутатські  звернення  Юрчишина.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Можна  взагалі  без…

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ. Перевірку точно. 
 
ГОЛОВУЮЧА.  Там  де  перевірка.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. В  контексті  цього.

ГОЛОС ІЗ ЗАЛУ.  Так.

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Добре. 

ГОЛОВУЮЧА. Тоді це буде звучати так: "Рекомендувати  Міністру  освіти  і  науки  України,  який  від  імені  Кабінету  Міністрів  України  координує  роботу  комісії,  здійснити  комплексну  перевірку  якості  роботи  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  та  дотримання  комісію  вимог  законодавства".  Крапка.  

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Це  другий  абзац  проекту  рішення.  Перший  щодо незадовільності  роботи. І третій з рекомендацією подати  заяви.  Три  пункти. 

ГОЛОВУЮЧА. Три  пункти.  Перший  пункт  –  визнання  роботи  Національної  комісії  незадовільною.  Другий  пункт  –  рекомендувати  Міністерству  освіти  і  науки  те,  що  ми  проговорили,  провести  комплексну  перевірку  якості  роботи  Національної  комісії.  І  третє  –  рекомендувати  членам  Національної  комісії,  у  зв'язку  з  дискредитацією  авторитету  держави  та  незадовільною реалізацією  вимог Закону  України  "Про засудження та заборону  пропаганди  російської  імперської  політики  в  Україні" подати заяви про складення повноважень. 
Пан Дмитро, будь ласка. 

МИКИША Д.С. Колеги,  розумію,  що  була  дискусія,  я  наполовину  з  неї  був  відсутній, я переконаний, що там є, за що зараз звільняти і  хочеться  що-небудь зробити з відповідними  членами. Але ви зараз  зачитали  якраз рішення, яке я підтримую, перші два пункти, і трошечки третє  виглядає  нелогічно.  Ми  просимо  перевірити  Міністерство  повністю,  чи  відповідає, чи не відповідає. Можливо, вже за наслідками тоді було б  рекомендувати?  От  тоді  так,  таке  я  підтримую. В даній редакції я  підтримувати  не  буду.  

ГОЛОВУЮЧА. Пан Олег Дунда, будь ласка. 

ДУНДА О.А. Я пояснюю пану Дмитру. Дивіться, наскільки я  правильно розумію, третій  пункт  говорить  про  те,  що  вони  за  власним  бажанням. Це не те, що їх  міністерство  зобов'язується звільнити.  Це  наша  рекомендація для членів комісії подати за власним бажанням. І це ми  вбачаємо  з  тої  доповіді,  яку  вони  сьогодні  озвучили  тут.  
Дякую. 

ГОЛОВУЮЧА. Пане Дмитре. 

МИКИША Д.С. П'ять  секунд,  дивіться,  я  розумію  це.  Я  якраз  кажу про те, що ми як комітет, як третейський  суддя,  як  незалежний  орган,  виконуючи  свої  контрольні  функції,  повинні  в першу  чергу  керуватися  якраз  відповідним  рішенням і звітом  тієї  комісії,  яка  здійснить  перевірку.  І вже на основі цього будемо рекомендувати. Звісно, нікого не примушувати  звільнятися  чи  давати  вказівки, а рекомендувати.  Я  в  першу  чергу  зробив  би  упор  і  акцент  на  тому,  що  комісія  зробить  свій  звіт  і  вже  відносно  цього  робити якісь  висновки.  

ГОЛОВУЮЧА. Пане Романе.

ЛОЗИНСЬКИЙ Р.М. Пане  Микишо, координує  роботу  комісії  від  уряду   Міністерство освіти і науки. Міністерство освіти і науки, крім інших​  міністерств,  крім  омбудсмена,  подали  комплексні зауваження. Це вже  доконаний факт. На цьому засіданні присутній  заступник  міністра  освіти.  У  нас  відбулась  дискусія,  відбулась серія  питань-відповідей,  є  оцінка,  є  підтримка міністерством  в  особі  заступника  профільного  міністра  освіти  та  науки проекту  рішення  (було  запитання  від  пані  головуючої). Тобто  цей етап по факту пройшов. Тому кожен приймає рішення відповідно, як  вважає за потрібне. У нас є зелена  кнопка,  жовта  і  червона.  Питань  немає.  Тому  прошу  переходити  до  голосування.  Кожен  буде  визначатися,  щоб  ми тут не розпочали... І, можливо, тоді продовжити дискусію. Але  пропоную  переходити  до  голосування:  за, проти, утрималися.  

ГОЛОВУЮЧА. Буквально  по  хвилині, пан  Рубльов  і  Аліна  Загоруйко. Він  перший,  Аліна  був, вибач. 

РУБЛЬОВ В.В. Я теж наполягаю на тому, щоб ми перейшли до  голосування  в  тій  формі  трьох  пунктів, які  ми  попередньо  обговорили і  більшість  підтримує.  Прошу  поставити  і  проголосувати.  
Дякую.  

ГОЛОВУЮЧА. Аліна. 

ЗАГОРУЙКО А.Л. Дякую. У мене питання в продовження тези Вячеслава: чи можливо,  щоб  ми  голосування  ставили  по  кожного  пункту  окремо?  

ГОЛОВУЮЧА. Можливо. Можемо ставити по кожному пункту  окремо і у нас буде  ще  4-й  пункт: направити  рішення  комітету в Кабінет  Міністрів України, в  Міністерство освіти і в Національну  комісію. 
Тоді  ставимо  на  голосування  кожний  пункт  окремо.  Перший: визнати  роботу  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  в  контексті  виконання  вимог  Закону  України  "Про  засудження  та  заборону  пропаганди  російської  імперської  політики  в  Україні  і  деколонізації  топонімії"  незадовільною. Прошу поставити на  голосування. 
За - 15. Рішення  прийнято.  
Наступне. Рекомендувати  Міністерству  Міністру  освіти  і  науки  України,  який  від  імені  Кабінету  Міністрів України  координує  роботу  комісії,  здійснити  комплексну  перевірку  якості  роботи  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  та  дотримання  комісію  вимог  законодавства  України.  
Прошу  ставити  на  голосування.  
За - 15.  Рішення  прийнято.  
Третій  пункт. Рекомендувати  членам  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови  подати  заяви  про  складення  повноважень  членів комісії у зв'язку з дискредитацією авторитету держави та  незадовільною реалізацією  вимог Закону України  "Про засудження  та  заборону  пропаганди  російсько-імперської  політики".  Можливо,  зробити  уточнення,  подати  заяви за  власним  бажанням, правильно? Просимо  голосувати. ​
Рішення  прийнято. За - 11. 
І четвертий пункт. Надіслати рішення  комітету  до  Кабінету  Міністрів  України, Міністерства освіти  і  до  самої  Національної  комісії  зі  стандартів  державної  мови.  Прошу  поставити  на  голосування.  
За -15.  Рішення  прийнято.  
Колеги, ми пройшли порядок денний. Чи є у  вас  заяви,  повідомлення?  Немає.  
 Засідання комітету оголошую  закритим. Дякую  всім. До  побачення.  До зустрічі на наступному тижні онлайн. ​